De ce ai încredere în oamenii ăștia?
Și modul în care se uitau la tine.
Se uită de parcă ar fi Crăciunul, iar eu sunt Moș Crăciun.
Se uită la noi de parcă am fi niște slugi.
Lucrează pentru mine acum.
Vă prezic că atunci când îl voi întâlni pe Fraiser al vostru,
va fi un meci ca între un bun amator și un adevărat profesionist.
O să fie ca un meci de la Olimpiadă...
Va câștiga Ali în repriza a treia
8 martie, 1971.
Iată-ne la Madison Square Garden pentru lupta secolului.
Așa cum ar spune oricine, e o realitate.
Se strâng mâinile și desigur, sunt și femei extrem de frumoase.
Dar în spatele acestor zâmbete și strângeri de mână
se poate simți atmosfera încărcată.
E aproape insuportabil.
Toată lumea care reprezintă ceva e aici.
Cum ar fi Sinatra, cum ar fi Graziano, David Ross și Diane Caroll
și Woody Allen cu Diane Keaton, celebritățile vin cu nemiluita.
Modul în care a pozat pe coperta revistei Life, revista Time...
Nu te uiți la meci, Bob?
Nu-mi prea place boxul.
Asta nu e box, puștiule.
E politică.
- Am și eu ceva pentru tine. - Da?
Paltonul? Pentru mine?
Îți place?
Paltonul? Da, da. E frumos.
- Ce părere ai? - Da.
- Ești sigur? - Da.
Haide, vino încoace!
Ce mai faci, Frank?
Și acum, doamnelor și domnilor, urmează marele meci al serii.
Și nu e doar un spectacol, oameni buni, pentru că toată lumea e aici în seara asta.
Doamnelor și domnilor,
Ali!
15 runde pentru necontestatul,
pretendentul titlului mondial la categoria grea.
Din Louisville, Kentucky, poarta pantaloni roșii...
Joe, el e Frank Lucas.
... cântărește 98 de kilograme, iată-l, Muhammad Ali!
Din Philadelphia, Pennsylvania, poarta pantaloni verzi...
Cine-i ăla de vorbește cu Dominic Cattano?
Cum dracu' s-a apropiat așa tare de ring?
Campionul mondial la categoria grea, Joe Fraiser!
Frank, o să stai cu pălăria aia pe cap toată noaptea?
- O să pierd meciul. - Tu ai plătit pentru ea.
Joe, aici!
Tipul ăsta e un furnizor sau un pește.
Biletele lui erau fenomenale.
Avea locuri mai bune decât Dominic Cattano.
Joe Louis a dat mâna cu el. Cine dracu' e tipu' ăsta?
Ce-i asta?
Asta e chitanța de la limuzină. Verifică la firma de închirieri.
Stați pe loc, domnule Lucas, chiar acolo, foarte bine.
E cea mai frumoasă mireasă pe care am văzut-o vreodată.
Ea e raza mea de soare, domnule Williams.
Îmi doresc să fi apucat și Bumpy să o cunoască.
Fă o poză.
Vino încoace, scumpule.
- Ce se întâmplă? - Stai jos.
Felicitări, Frank.
Detective.
Ești sigur c-ai făcut ceea ce trebuia?
Adică, e o fată frumoasă și toate alea...
- Să nu mă înțelegi greșit. - Hei, hei, ascultă.
Înainte să mai spui ceva despre mine sau despre soția mea,
înțelege că asta e cea mai importantă zi a vieții mele, domnule detectiv.
Înțeleg, înțeleg.
Știi, dacă un om care poartă o haină din blană de cincila de 50.000 de dolari
și nu mi-a făcut niciodată cinste cu o ceașcă de cafea, ceva e în neregulă.
Îți plătești facturile, Frank?
- Habar n-am despre ce vorbești. - Am întrebat dacă-ți plătești facturile.
Dacă nu ți-ai primit partea,
poate ar trebui să vorbești cu șeful poliției.
Care-i partea mea, pentru că nici măcar nu mă cunoști.
- Poate că sunt special. - Chiar ești special.
Vezi asta? Unitatea Specială de Investigații.
Specială.
Te-ai prins?
Zece mii în prima zi a fiecărei luni, trimite-i chiar aici.
- Ai terminat? - Da, sigur că da.
Să nu-ți uiți cartea de vizită. Lună de miere plăcută!
Să mergem.
Numele lui e Frank Lucas.
E originar din Greensboro, Carolina de Nord.
A fost arestat de mai multe ori acum câțiva ani pentru...
practicarea jocurilor de noroc și port de armă fără permis.
Timp de 15 ani a fost șoferul lui Bumpy Johnson,
gardă de corp și recuperator.
A fost alături de el când a murit.
Are cinci frați.
El e cel mai în vârstă.
Și are mulți veri.
Cu toții trăiesc aici acum, răspândiți în cele 5 zone ale New Jersey-ului.
Frații sunt Dexter.
Cu ce vă pot ajuta, domnule?
E casier la o curățătorie.
Am venit să-mi iau haina.
Așa...
Melvin are în Queens o afacere cu mobilă la comandă și uși de incendiu.
- Asta de aici? - Chiar acolo.
Terrence are un magazin de feronerie în Newark.
Turner are un magazin de cauciucuri în Bronx,
iar Huey Lucas are un atelier de dezmembrări în Bergen County.
E vreun șef pe-aici?
- Ăsta e prețul meu. - Atunci mă duc în altă parte, da?
Afacerile astea sunt punctele de distribuție
și colectare pentru drogurile, respectiv banii lui Frank.
Tot ce e legat de viața lui Frank pare nepretențios, sărăcăcios și legal.
Începe devreme. Se trezește la cinci dimineața.
Servește micul dejun la un local în Harlem, de obicei de unul singur.
Apoi își începe treaba.
Se întâlnește cu contabilul, apoi cu avocatul său.
Seara de obicei stă acasă.
Dacă iese, se duce la unul din cele două cluburi pe care le deține,
sau la restaurant cu noua sa soție.
Se întâlnește cu sportivi,
prieteni, muzicieni, niciodată cu infractori.
Duminică o duce pe mama lui la biserică.
Apoi se duce și schimbă florile de pe mormântul lui Bumpy,
în fiecare duminică, orice s-ar întâmpla.
Nu duce viață tipică a unui traficant de stupefiante, Richard.
Nu.
Nici viața lui Bumpy Johnson nu era una tipică.
Și a condus Harlem-ul ani buni.
Deci vrei să zici că Frank Lucas l-a înlocuit pe Bumpy Johnson.
- Da. - Șoferul lui?
- Da. - Ceva e cam tras de păr.
Ce e, Frank, ce e? E vorba de tot ceea ce face.
Împarte curcani.
Face exact la fel cum ar fi făcut și Bumpy.
Și pe cine ar fi fost cel mai probabil să învețe Bumpy?
Pe tipul pe care-l vede în fiecare zi.
E ca o familie siciliană.
Și-a structurat organizația să-l protejeze în același fel.
Și dacă a stat alături de Bumpy atâta timp, a stat foarte mult printre italieni,
în mod sigur în deajuns de mult ca să învețe măcar atât.
Dar uitați care e chestia.
Eu nu cred că pe Frank Lucas îl vrem noi.
Noi îl vrem pe cel pentru care lucrează Frank Lucas.
E cel care aduce de fapt heroină în oraș.
Bine.
Deci ce ai împotriva lui care să reziste la tribunal?
Pentru că asta nu-i de-ajuns.
Fără heroină, fără informatori, nu ajunge nimeni la închisoare.
Am înțeles, domnule.
Și nu cred că o să facem rost de informatori,
cel puțin nu din interiorul familiei.
Doar dacă nu da norocul peste noi.
În regulă.
Bun, hai să ne luăm cu toții de mână.
Doamne, îți mulțumim pentru această mâncare
pe care urmează să o primim pentru a ne hrăni corpul.
Să ne hrănim sufletele cu grație divină,
în numele lui Iisus și cu binecuvântarea Lui.
- Amin. - Amin!
E în regulă.
Haide.
E în regulă.
Ai face bine să-ți revii în formă, bătrâne.
Hai, uriașule, aruncă mingea.
Pregătește-te, moșule. Așa!
Hai, acuma.
O să te pun cu fundul în iarbă, unchiule Melvin.
Ai grijă cum vorbești, băiete. Aruncă mingea.
La naiba, unchiule Melvin, sunt aruncător, nu jucător de câmp.
Steve! Steve, vino încoace.
Hai stai jos.
Unchiule Frank, ce s-a întâmplat?
- Ce mai faci? - Foarte bine.
- Vrei ceva de băut? - Nu mă ating de băutură.
Verificam și eu.
De ce n-ai apărut la întâlnirea aia, Steve?
Făcusem un aranjament cu cei de la Yankees și Billy Martin.
De ce nu te-ai mai dus?
Nu mă minți.
Nu vreau să mai joc baseball.
- M-am hotărât. - Cum adică te-ai hotărât?
Ce-ai hotărât?
- Nu e ceea ce vreau. - Cum adică?
Joci încă de mic copil, ești gata să treci la profesioniști...
Frank! Ai o problemă, omule.
Ce vrei?
Tu ce ai, unchiule Frank?
Vreau să fiu ca tine.
Omul meu!
- Perfect, Frank. - Ce mai faci, Nicky?
E grozav. Bine ai venit.
- Trebuie să vorbim. - Bun. Vino-ncoa.
Da, toată lumea e bine, Nick. Toată lumea e fericită.
Charlie, Baz, polițiștii, italienii, toți în afară de tine.
Nu înțeleg de ce trebuie să iei ceva care e perfect și să-l strici.
Vezi tu, numele de marcă înseamnă ceva. Mă înțelegi?
Tăceți dracu' din gură!
Gata, Frank, îmi pare rău pentru prostiile alea.
Albastru Magic, ăsta e un nume de marcă.
La fel ca Pepsi și ăsta e un nume de marcă.
Stau în spatele lui, îl garantez.
Ei știu asta, chiar dacă nu mă cunosc pe mine mai mult
decât pe președintele de la General Motors.
Ce dracu' vrei să zici, Frank?
Vreau să zic că atunci când tu îmi subțiezi dozele cu 1, 2, 3, 4, 5 procente
și îi spui tot Albastru Magic înseamnă încălcarea unui brevet, înțelegi ce zic?
Cu tot respectul Frank, dacă eu cumpăr ceva, dețin acel ceva.
Nu, nu-i adevărat. Nu-i adevărat deloc.
Dacă îmi cumpăr o mașină și vreau s-o vopsesc, o vopsesc.
Da, dar nu ești nevoit. Asta vreau să-ți zic.
Nu e nevoie. E deja destul de bună așa cum e.
Poți face destui bani de pe urma lui așa cum e, doar spunându-i Albastru Magic.
Orice e mai mult de atât, înseamnă lăcomie, băiete.
Ce vrei de la mine, Frank? Vrei să-i schimb numele?
Va trebui să insist să-i schimbi numele.
E în regulă din partea mea, Frank. O să-i zic Roșu Magic.
- Chiar dacă nu sună la fel de bine. - Nu-mi pasă cum îi zici.
Fă-i ce vrei, nenorocitule și spune-i Rahat Albastru de Câine, înțelegi?
Nu-mi pasă, numai să nu te mai prind că faci așa ceva din nou.
Să mă prinzi pe mine?
Falsificare, insist.
Nu-mi plac cuvintele astea la fel de mult ca "te rog".
"Mulțumesc", "îmi pare rău că te deranjez, Nicky",
astea sunt cuvinte mai bune pe care
le-ai putea folosi când vii în clubul meu fără invitație.
M-ai auzit?
Omul meu.
La naiba! Ăia-s de la poliție?
E în regulă. Ce naiba o să facă, o să ne dea amendă?
Avem marfă în mașină, nu?
- Poftim? - O parte e în portbagaj.
- Ce mai faci, Frank? - Bine. Ce mai faci, detectivule?
Cum ți-ai petrecut Ziua Recunoștinței?
De fapt, nu chiar așa de bine. Te rog să ieși din mașină.
- Hai, dă-mi cheile alea. - Unde e Shelby-ul?
Shelby-ul nu mai e, Frank.
- Nu mai ai Shelby-ul? - Rămâi pe loc.
Da, domnule. Aici stau.
Voi vedeți ce văd și eu aici?
Hei, aia e gașca lui Trupo.
- El e? - Da.
Ce nenorocit.
- Ia vino un pic, Frank. - Da.
Ce facem în legătură cu asta?
Nu facem nimic. Închizi geanta, o arunci înapoi în portbagaj,
mergem cu toții acasă, mâncăm niște plăcintă cu dovleac
și servim niște cidru cald de mere.
Am eu o idee mai bună.
Sau ai prefera să vă arunc pe tine și pe fratele tău în râu?
Sau ai prefera să-ți explodeze casa data viitoare?
- Mi-a plăcut la nebunie mașina aia. - Știu.
- Ce face? - S-au potolit.
Cineva primește bani pentru fondul de binefacere.
I-am prins.
- Îmi pare rău, Frank. - Hai, urcă-n mașină.
Bun. Să mă suni înapoi.
Nu pot să aflu nimic nici de la Emigrări, Fisc, FBI, de la nimeni.
Pentru că toți cred că iei bani, iar tu crezi asta despre ei.
Știi, nu cred că ei vor ca asta să se termine.
Sunt implicați prea mulți oameni,
judecători, avocați, polițiști, politicieni,
paznici de închisoare, ofițeri de cauțiune.
Dacă nu mai aduce droguri în țară,
vreo sută de mii de oameni o să rămână fără serviciu.
Ce dracu' e un cuptor cu microunde?
E o forță științifică, la fel ca energia atomică.
- Da? - Da.
Rearanjează moleculele.
- Din ce? - Din popcorn.
Haide, bagă-ți și capul.
Pot să-ți fac rost de unul.
Nou-nouț, la fel ca asta.
- Ți-l aduc la ușă. - Nu, mersi.
- Hei, unde e asta? - În Aspen, iarna trecută.
Ne-am distrat de minune. Știi pe cine am întâlnit?
Pe cine?
Pe Burt Reynolds.
- Da? - Da.
- Serios? - Nu glumesc.
Foarte multă lume de la Hollywood se duce acolo.
Cumpără totul din zona aia.
- Ăsta e locul tău? - Dacă se poate spune așa.
Pârtie de ski, cinci dormitoare, saună, totul.
Am fost oaspeți.
E casa ta.
E ceva ce putem face.
Trebuie să-l lași în pace pe mahăr.
Știi la cine mă refer.
Dacă nu raportez ceea ce ai spus, pot avea multe belele.
Dacă raportez, problemele devin ale tale.
Atunci sper că n-o să faci asta.
Richie, haide, nu te înregistrez.
De unde știi? Pentru că suntem prieteni.
- Și-ți spun, asta e o ofertă reală... - De la cine? De a unchiul tău?
De ce-ai face așa ceva?
- De ce-ai risca prietenia noastră? - Pentru că...
Îmi pasă de ceea ce ți s-ar putea întâmpla.
Nu trebuia să fi făcut asta.
Am fost nevoit. N-am avut de ales.
Și nici tu nu ai, Richie!
Nu ai de ales! Lasă-l pe Frank Lucas în pace.
Frank Lucas?
Da.
Spune-i Mariei c-a trebuit să plec. Îmi pare rău.
Să-i spui și de ce.
- Nu trage, nu trage! - Vorbește!
- Tu ești Richard Roberts? - Da, și ce?
Poftim. Îmi pare rău.
Laurie...
Uite, îmi pare rău că nu ți-am oferit niciodată
felul de viață pe care ți l-ai dorit, da?
Îmi pare rău că n-a fost niciodată destul.
Nu mă pedepsi pentru că sunt cinstit.
Nu-l lua pe băiatul meu de lângă mine.
Ce vrei să zici?
Pentru că ești cinstit și n-ai luat bani ca ceilalți polițiști, te-am părăsit?
Nu, tu nu iei bani dintr-un singur motiv.
Ca să-ți cumperi necinstea în legătură cu toate celelalte.
Și asta e mai rău decât să iei niște bani de care nu-i pasă nimănui.
Bani de pe droguri, din pariuri cărora n-o să le ducă nimeni dorul?
Știi, eu aș prefera să-i fi luat și să fii sincer cu mine.
Său nu-i lua, nu-mi pasă. Dar nu mă înșela pe mine.
Nu-ți înșela copilul prin a nu fi niciodată alături de el.
Nu te duce să ți-o pui cu târfele și secretarele și stripteuzele tale.
Numai cât mă uit pot să-mi dau seama că și ea e una din ele.
Tu crezi că o să ajungi în Rai pentru că ești cinstit, dar nu ești.
O să ajungi în același Iad în care ajung
și corupții de polițiști pe care nu-i suporți.
Ridicați-vă în picioare.
Vă rog, luați loc.
Înainte de pronunțare deciziei curții, ați vrea să mai puneți și alte întrebări?
Da, domnule.
Domnule judecător, s-au spus multe azi aici despre
cât de nesigur este pentru un copil mediul oferit de domnul Roberts,
despre cât e de periculos.
Noi îi spunem să ne apere, îi dăm acea responsabilitate,
dar apoi îi spunem "vezi că n-avem încredere să crești un copil".
"Nu credem că ești potrivit pentru așa ceva."
Nu sunt. Ai dreptate.
Locul unui copil nu e lângă mine.
Tu ia-l cu tine la Las Vegas, iar eu o să-l vizitez când o să pot.
Domnule judecător, îmi cer scuze pentru că am irosit timpul Curții.
- Doc. - Îl văd.
Uite-l.
Ăsta ce mai face?
- Hei! - Șampanie?
- Crăciun fericit, domnilor detectivi. - Mersi.
Să aveți poftă.
Distracție plăcută, da?
Sunt lihnit.
Trupele sud-vietnameze au bombardat
pozițiile comuniștilor din interiorul orașului.
A-l mitui pe Johnny Lone e un lucru.
Dar nu e nicio problemă cu asta, am mituit poliția încă de la zece ani.
Le-am dat cât să-și treacă copiii prin facultate și să-i facă și premianți.
Dă-mi unul rotund.
Asta e altceva.
Unitatea pentru Investigații Speciale.
Asta e problema lor, se cred speciali.
Bandiții naibii. N-au niciun cod al eticii.
- Ce zici? - Arata grozav.
- E frumos. - Bun.
Poliția nu e singura din cauza căreia îmi fac griji.
Am început să văd mașini pe care nu le-am mai văzut, oameni necunoscuți...
Da și eu.
- Crăciun fericit, Charlie. - Mulțumesc.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Poftim, ține asta.
Dau un telefon rapid și plec.
- O să ne distrăm de minune. - Așa va fi, păpușă.
Domnule Lucas? Urcați.
E liber.
- Cine-i acolo? - E Nicky. Vezi?
Da, îl văd.
- Continuă să mergi? - Mă duc prin spate?
Nu știu. Nu vreau să mă furișez la propriul meu club.
Incredibil!
Haide.
Stați așa.
- Ce e? - Vreau să aștept în mașină.
Mă descurc. Eu eu astea. Mă descurc.
- Să iei sos galben. - Sos galben, da.
Și pui, pui kung-pow.
Poți să pornești căldură?
La naiba! Mă duc să iau cheile.
- Doc, dă-mi cheile! - Poftim!
Ieși!
Ieși afară!
- Ești în regulă? - Da.
La dracu'!
Hai!
Ești în regulă, scumpo?
Să mergem.
Nicky a fost?
E de ajuns să spui o vorbă și mergem imediat și-l lichidăm.
Trebuie să facem ceva, Frank.
Nu puteam sta aici fără să facem nimic.
Plecăm.
Voi fi bine, mergeți acasă.
- Ești bine, Frank? - Mergeți acasă.
E Crăciunul, mergeți la familiile voastre.
Duceți-vă, mergeți acasă, fiți alături de copiii voștri.
În regulă.
Unde vom merge? În Spania, în China?
Haide, stai jos. Spune-mi unde vrei să mergi.
Frank, putem merge oriunde dorim.
- Nu nu puteam. - Putem pleca oriunde, Frank.
Da, și ce să facem să fugim, să ne ascundem?
Frank Lucas nu fuge de nimeni, iubito.
Și nu vom merge nicăieri, vom sta chiar aici.
Vom sta aici, asta e casa mea.
Aici sunt afacerile mele, soția mea, mama mea, familia mea, țara mea.
Nu plec nicăieri.
Nu fug de nimeni.
Asta e America.
Și nici tu nu pleci nicăieri.
Da?
O încetare a ostilităților, sub supraveghere internațională
va începe la ora 7:00 p.m. sâmbăta asta, pe 27 ianuarie, ora Washingtonului.
Într-un interval de 60 de zile, încăpând de sâmbătă asta...
Hei, unde te duci?
Richie...
Deci...
Am auzit că un mafiot de culoare l-a împușcat pe Frank.
Îl știi pe intermediarul Fernando Rey,
exportatorul pe care Frank l-a scos din afacere.
Pot avea grijă de el în New York...
dar nu vreau să fiu nevoit să-mi fac griji că de câte ori va trece podul către Jersey,
cineva va încerca să-l omoare.
Richie, noi doi trebuie să începem să lucrăm împreună.
Trebuie să trecem la ofensivă
pentru că data viitoare ținta lor se poate îmbunătăți.
Trebuie să ținem în viata sursa asta de bani.
Ce naiba faceți aici?
Chiar îl veți aresta pe Frank Lucas?
Ce e în neregulă cu voi?
- Ce, nu știi? - Nu.
Toată lumea e nebună în New Jersey.
Știi ce facem aici?
Polițiștii îi arestează pe răufăcători.
Înainte să mai treci podul ăla din nou, să mă suni înainte.
Să te asiguri că e sigur.
"Îmi voi convinge câțiva prieteni, pot să-ți garantez siguranța."
Asta mi-ai spus tu, Dominic.
"Pot să-ți garantez siguranța!"
Nu prea mă simt în siguranță.
Au încercat să-mi ucidă soția!
Cine a fost?
Poate că e unul din oamenii voștri.
Nu știu încă.
- Nu știi? Nu știi. - Nu.
Să-ți spun ce știu eu.
Ar trebui să scot 500 de oameni pe stradă,
să mă apuc să omor niște oameni doar ca să mă fac înțeles.
Frank, a fost un drogat, a fost un rival.
Vreun puștan cretin care vrea să-și facă un nume.
Cineva pe care ai uitat să-l plătești,
cineva pe care l-ai înșelat, fără să-ți dai seama de asta.
Poate că a fost cineva pe care l-ai scos din afacere.
Pentru că ai un așa mare succes. Uită-te la tine.
Succesul atrage întotdeauna dușmani, mulți dușmani.
Deci, succesul a tras în tine.
Ce vei face acum? Cum îi vei ucide?
Vei alege insuccesul?
Frank, putem avea succes și să avem dușmani, nu?
Sau putem avea parte de insuccese și să avem prieteni.
E o alegere pe care o facem.
Evacuarea finală a personalului militar și diplomatic
continuă pe tot parcursul nopții,
în timp ce trupele nord-vietanemeze mărșăluiesc către Saigon.
Căderea iminentă a orașului a produs haos și un sentiment de disperare în creștere.
- Centrala... - Da, Bangkok 367, apel internațional.
O secundă, vă rog.
- Da, Neil. - Hei, Frank, ce mai faci?
Ce se întâmplă acolo?
S-a terminat totul.
Da, știu, mă uit la știri. Ce naiba se întâmplă?
Jocul s-a terminat, Frank.
S-a terminat. S-ar putea să ajungem acasă, cu puțin noroc.
Ascultă-mă, vreau două...
Vreau două mii de kilograme imediat.
E imposibil, Frank.
Toți distribuitorii noștri au plecat acasă.
Să-ți spun cum facem.
- S-a terminat. - Vin acolo.
- Chiar acum? - Da.
Fii serios!
Spear, trezește-te, omule.
Ce s-a întâmplat?
Unde dracu e?
Nu-mi fă rău, Jimmy!
Iisuse!
- Poliția! - Poliția.
- Aruncă arma, Jimmy! - Aruncă arma!
- Mâinile sus! - Jimmy, aruncă dracu arma!
Nu ne jucăm cu tine, aruncă arma sau tragem!
Nu trageți! Nu trageți!
Am arma ta și am amprentele tele.
Știi ce ai tu?
Tentativă de omor.
Asta înseamnă 15 ani nenorociți!
Tentativa de omor e similară cu crima odată ce s-a ajuns la marele juriu.
Marele juriu poate să fie favorabil,
ar putea să fie redusă la omor prin imprudență,
sau poate chiar legitimă apărare.
Totul depinde de modul în care vrem să ne înțelegem cu tine.
Înțelegi unde batem apropoul, Jimmy?
Să zicem că scapi, ce crezi că va zice vărul tău, Frank, de asta?
Va afla, ca la un moment dat, te-am arestat
și am stat de vorbă cu tine în astfel de condiții.
Apoi vei ajunge la tribunal și vei fi acuzat de tentativă de omor.
Ce va crede? E prost?
E prost vărul tău Frank?
Răspunde-i!
Nu, va presupune că ai vorbit.
Dar acum, Frank nu știe.
Frank poate să citească despre asta în ziare,
sau poți pleca pur și simplu de aici,
fără cauțiune, fără judecată, fără pușcărie,
să pleci de aici astăzi, alegerea îți aparține.
Sper că planurile tale sunt destul de mari
încât să acopere costul sfârșitului războiului.
Ei vor fi tot aici
dar armele și trupele noastre nu vor mai fi.
Ce vei face în privința transportului, când ultimul avion va pleca?
Mă voi gândi la ceva.
Cu siguranță vei mai auzi de mine.
Nu am nimic de câștigat dacă spun asta, Frank,
dar e mult mai bine să renunți atunci când ești în câștig.
- Da? - Salut. Cheamă-l!
- Să nu stai mult. - E din Saigon?
Da, e Frank.
- Da? - Newark, Showterm, parcajul 3.
Showterm, parcajul 3. E vorba de Mustang, nu?
Bine. Care e numărul de înmatriculare?
- KA760. - În regulă.
Nu există Showterm, parcajul 3 în Newark.
Sunt notate cu litere, A, B, C, D.
Știu.
Poate că s-a referit la timp. Ora trei?
Ăsta nu e număr de înmatriculare de New Jersey,
nici măcar de New York.
- KA760? - Da.
Kilo-Alfa? Marcajul unui avion?
Kilo-Alfa-760.
Verificați avioanele comerciale, voi pe cele private.
Totul, de la cele mici până la avioanele turboreactor.
Verifică avioanele militare.
Tu unde te duci? Nu pleci nicăieri.
Stai. Stai jos.
- Căpitane? - Da.
Sunt Richie Roberts, Essex County.
Știu că ne așteptai.
Ăsta e un mandat de percheziție pentru avion.
Băieți, verificați toți soldații ăștia. Verificați-le gențile, la toți.
Un mandat de percheziție în forță.
Începeți de sus.
- Unde se duc? - Intrați în cameră.
Doamnă, vă rog să stați jos.
Ce înseamnă asta?
Stai, stai, stai! Toate astea încetează!
Hei, nimic nu părăsește zona asta.
Încetați cu asta.
Scoateți-le afară!
- În regulă, opriți camioanele astea. - Stai așa, stai așa.
Se descărcă totul. Dați tot jos.
Chestiile astea sunt imense, Richie.
Ce e asta?
Nimic nu părăsește zona asta până nu e verificat de noi.
În regulă, căpitane? Nimic.
Vom verifica avionul, trebuie să descărcăm camioanele,
fiecare om de aici va fi percheziționat.
Citește mandatul, domnule!
Cariera ilustra a soțului tău s-a sfârșit.
Apoi agenții federali vor veni și vor lua totul.
Și apoi vor lua absolut tot, dar nu înainte să-mi iau partea mea.
Deci, unde sunt banii?
Despre ce bani vorbești?
Despre ce bani vorbesc?
Despre banii pentru situații neprevăzute,
pe care Frank și ceilalți mafioți îi țin în casă.
Dacă pleci acum există o șansă ca Frank să nu te ucidă.
Taci! Stai jos! Stai jos!
... a început evacuarea tuturor forțelor combatante americane din Vietnam.
Deși asta s-a întâmplat prea târziu pentru unii dintre ei.
Suntem aici pe pista de aterizare a bazei militare Dover
unde acest avion C-130 a aterizat împreună cu încărcătura sa îndurerată.
O încărcătură cu cei mai buni și curajoși americani
în drum către locurile lor de veci.
Băieți, dați sicriele astea jos.
- Deschide-l. - Nu fac asta.
Un câine foarte frumos, nu?
Încetează asta, chiar acum!
Mandatul meu îmi acordă dreptul de a verifica acest avion.
Atât avionul cât și încărcătura.
Dar nu ai permisiunea mea.
Nu am nevoie de ea, căpitane.
Ușor. Ușor.
Haide. Hei, ușor.
Frank, dă-te la o parte.
La naiba.
De ajuns!
Rămâneți cu sicriele astea. Să nu le pierdeți din ochi.
Am înțeles. În regulă.
Ajută-mă cu asta.
Ăla era un avion de transport militar.
Dacă ar fi fost heroină la bord
înseamnă că cineva din armată trebuie să fie implicat.
Ceea ce înseamnă că, chiar dacă au luptat într-un război
în care au murit 50.000 de americani, armata face trafic cu droguri.
În urma evenimentul de astăzi
se va interpreta ca cineva angajat de acest birou
crede că armata Statelor Unite e implicată în traficul de droguri.
Și încearcă să dovedească asta profanând rămășițele tinerilor
care și-au dat viața pentru apărarea democrației.
- Erau stupefiante în avionul ăla. - Taci dracu din gură!
Te-ai gândit că, din cauza celor făcute de tine,
întregul program federal anti-narcotice e pe cale să se ducă de râpă,
cu același entuziasm pe care l-ai avut și tu la avionul ăla de transport.
Asta ai realizat, domnule Roberts, de unul singur.
Am avut informații bune...
ca ținta unei investigații desfășurate de mine
transporta droguri în avionul ăla.
- Și cine e ținta investigației? - Frank Lucas.
- Cine? - Numele lui e Frank Lucas.
Cine e Frank Lucas? Pentru cine lucrează?
- Pentru ce familie? - Nu e italian, e afro-american.
Asta ar trebui să fie o glumă?
Ești foarte aproape de finalul carierei, ca om al legii, și tu te ții de glume?
Investigația mea indică că Frank Lucas e mai presus de mafie
în ce privește traficul de stupefiante.
De asemenea investigația mea indică
că Frank Lucas cumpăra direct de la o sursă din Asia de Sud-Est,
renunță la intermediari
și folosește avioane și personal militar aparținând armatei americane
să transporta heroină pură în Statele Unite,
și face asta, în mod regulat, încă cu 1969.
Am dosare împotriva tuturor membrilor organizației lui Frank.
- Organizația lui Frank? - Absolut toți.
Niciun nenorocit de "colorat" nu a reușit să realizeze ce a realizat mafia americană,
timp de un secol.
Și cum de știi tu asta? De ce? Pentru că ai capul îndesat în fund?
Hei, Lou, fă-mi o favoare. Ia jidanul ăsta din fața mea.
- Hei! Hei! - Jidan?
Richie, nu!
Hei, Richie, fă-o cum trebuie.
Spearman, urmărește sicriele, sunt cam la 400 m distanță.
Doctore!
Ce s-a întâmplat?
Federalii au venit la locuință, omule. E de rău.
Franky, trebuie să vorbesc cu tine o clipă.
Te rog, stai jos.
- Mamă, trebuie să plec. - Doar câteva clipe.
Vrei să vii puțin mai târziu?
Mulțumesc.
- Mamă, trebuie să plec. - Doar câteva cuvinte.
Ascultă, trebuie...
Te rog, ia loc. Doar câteva cuvinte.
M-am gândit la ceva...
Dacă ai fi fost predicator, frații tăi s-ar fi făcut predicatori.
Dacă ai fi fost soldat, soldați ar fi devenit și ei.
Știi că așa e.
Au venit aici din cauza ta.
Adică, i-ai chemat și au venit, nu?
Da.
Asta pentru că te urmează.
Întotdeauna se așteaptă ca tu să știi ce e mai bine pentru ei.
Dar chiar și ei știu că nu trebuie să împuști polițiști.
- Chiar și eu știu, și... - Bine, bine.
Singurul care se pare că nu știe asta ești tu.
- În regulă, mamă. - Stai jos, stai jos.
Nu voi împușca pe nimeni, îți promit.
Nu te-am întrebat niciodată de unde provin toate astea
pentru că nu am vrut să te aud cum mă minți.
Pentru că nu am vrut să-ți faci griji.
- Haide, trebuie să plec. - Nu mă minți!
Să nu îndrăznești.
Vrei să faci lucruri atât de rele încât familia ta să te părăsească.
- Pentru că o vor face. - Înțeleg.
- Ea te va părăsi. - În regulă.
Și eu te voi părăsi.
Cadavrele sunt mutate, Richie.
Urmărim sicriele de transport, nu cele pentru ceremonie.
Cine sunt tipii ăștia?
Ce scrie pe mașină?
Payo...
Serviciile Payonne.
- Payone. Ce naiba e asta? - Filmează, Al.
Bingo.
Măiculiță, ăla e puștiul cu baseballul.
Da, e Stevie Lucas.
Ce vrei să facem, Richie? Să urmărim camioanele?
Nu, vreau să stăm aici, cu puștiul Lucas.
Să urmărim duba aia.
Hei, băieți, mâncați! Ne așteaptă o noapte lungă.
Avem tot ce e necesar, nu?
Mai prețios ca aurul, omule. Mai prețios ca aurul.
Mai avem câteva. Haide, desfă alea.
- Ia-l. Ia-l. - O clipă, omule. O clipă.
Hei, au mai rămas patru cutii. Haideți să producem ceva bani aici.
Ce încarcă acolo?
Ce naiba încarcă acolo?
Sunt drogurile. Trebuie să fie drogurile.
Trebuie să fie.
Hei, să mergem! Să ne mișcăm!
Lou, sunt Richie. Toată lumea e pe poziții.
- Ești sigur că asta e? - Sută la sută.
Le cară în pungi în turnul sudic al complexului Steven Crane chiar acum.
- Să mergem. - Ești sigur că asta e? Foarte sigur?
Foarte sigur, Lou. Foarte sigur.
Totul e pregătit. Toți băieții sunt gata să acționeze.
Apasă butonul și dă-mi mandatul, în regulă?
În regulă, s-a făcut.
- Am adus mandatul. - În regulă.
Să mergem!
Mișcă!
Stai jos! Stai jos, nenorocitule!
Să mergem.
Haide!
Haide! Mișcați-vă!
- Suntem gata. - Recepționat.
Poftim.
Haide.
Am țintă în vizor.
Spearman, așteaptă! Sunt civili la etajul ăsta.
Fato, pune niște haine pe tine.
Unde te tuci? Unde te duci?
Haide.
O iau eu.
Tată, e aici.
Liniște!
Pentru băieții tăi.
Unde e Tim?
Hei, omule ai ceva "albastru magic"?
Drogat nenorocit!
Ocupă-te de asta!
Hai, omule, am bani.
Hai, omule, mă cunoști.
Haide omule, am nevoie de albastru magic.
Sunt eu Vodoo Lou.
Hai omule, știi că am bani.
Unu, doi, trei...
Poliția!
- Aruncă arma! - Ieșiți! Ieșiți!
- Aruncă arma! - N-o face!
Arunc-o!
Scotty!
Poliția!
Nenorocitule!
- Mișcă! Mișcă! - Atenție!
Să-ți văd mâinile! Ridică mâinile!
Poliția!
Jos! Jos!
Stai jos! Stai dracu jos!
Ce naiba?!
Stai jos! Jos, nenorocitule! Stai jos!
Să-ți văd mâinile! Să-ți văd mâinile!
Mergem acasă, iubito.
Mulțumesc.
Așteptați aici.
Doamnelor, vă rog să intrați înăuntru.
Intrați înăuntru, vă rog.
Vă rog să intrați înăuntru. Mulțumesc.
Intrați înăuntru.
Înapoi!
La naiba.
NYPD! Nu mișcați!
Întoarce-te! Hai!
Te-am prins, nenorocitule!
Doamnelor și domnilor, în această etapă a procesului,
avocații sunt pregătiți pentru pledoaria inițială.
Din partea acuzării, domnul Roberts, își va prezenta pledoaria primul.
Domnule Roberts, sunteți gata să începeți?
Da, domnule judecător.
Doamnelor și domnilor jurați...
Acuzarea va arăta și veți auzi că Frank Lucas e cel mai periculos om
din orașul nostru.
Haide, Joe, ieși afară.
Vreau să discut cu domnul Richie.
Haide, haide. Te plătesc la oră, nu la minut.
Mulțumesc.
- Nu porți microfon, nu? - Nu.
În regulă.
Vorbeam cu avocatul meu și mi-a spus ceva ce nu mi-a venit a crede.
Chiar ai găsit un milion de dolari în portbagajul unei mașini și i-ai predat?
- Da. - Pe bune ai făcut asta?
Ești tare!
Pentru tine! La naiba.
Știi totuși că Johnny Lone i-a luat, nu?
- Poate. - Nu e niciun poate, domnule Richie.
Știi că i-a luat.
Tu ai predat banii ăia, el i-a luat și tu nu te-ai ales cu nimic, nu-i așa?
De ce ai făcut asta?
Pentru că așa era corect să fac.
Așa e. Bun răspuns: "așa era corect să fac."
Întrebarea mea, întrebarea la care m-am tot gândit,
e dacă ai face-o din nou?
Adică, e vorba de o grămadă de bani, a trecut mult timp de atunci.
Poate că ai de plătit multe rate la mașină, pensia alimentară?
Așa că mi-am spus că singurul mod de a afla e să încerc să aflu.
Luare și dare de mită, înșelătorie, crimă, șantaj...
Dacă îmi dai o adresă mă voi asigura
că mașina va fi acolo și că bani vor fi în portbagaj.
- Nu, mulțumesc. - Ești sigur?
Haide, Richie. Crezi că asta mă impresionează?
Crezi că ești mai bun de atât?
Nu ești mai bun de atât, nu ești mai bun decât polițiștii corupți.
De fapt ești la fel ca ei, ești unul dintre ei.
Dă-mi voie să te întreb ceva.
Chiar crezi cu adevărat că dacă mă bagi pe mine după gratii,
se va schimba ceva pe străzi?
Ca narcomanii nu se vor mai droga,
că nu vor mai fura pentru asta, că nu vor mai muri pentru asta?
Dacă mă închizi sau nu, nu va schimba nimic.
- Așa stau lucrurile. - Așa e situația.
Deci, ce aveam, Richie?
Pe noi doi stând aici.
Îl ai pe turnătorul ăla de șofer,
ai puțină "pudră".
Vei avea nevoie de mai mult de atât, Richie.
Am posesie și trafic de droguri, uneltire, mituirea unui om al legii,
oameni care pot depune mărturie că te-au văzut omorând cu sânge rece.
Am conturile tale bancare offshore,
proprietățile imobiliare, afacerile tale,
toate făcute cu bani din heroină.
Am sute de părinți ai unor copii morți, dependenți de produsele tele.
Asta e povestea mea pentru jurați, așa te voi înfunda.
Omul ăsta a omorât mii de oameni
și a făcut-o dintr-o vilă de lux, conducând un Lincoln.
În afară de asta, n-ai de ce să-ți faci griji.
Foarte bine, dar d-aia mergem la tribunal, nu-i așa, Richie?
Pentru că și eu am martorii mei.
Am celebrități, sportivi faimoși, am Harlemul.
Am avut grijă de Harlem, așa că Harlemul va avea grijă de mine.
Va trebui să crezi asta.
- Eu am mai mult de atât, Frank. - Ce ai?
Am o grămadă de oameni care vor să depună mărturie împotriva ta.
Ai distrus multe vieți, Frank.
Îi am pe cei din clanul Mezzano. Îți amintești de băiețeii ăia?
Nu am nicio treabă cu clanul Mezzano și ei nu au nicio treabă cu mine.
Au multe împotriva ta.
- Știi de ce? - De ce?
Pentru că în afară de faptul că te urăsc pe tine,
urăsc și ceea ce reprezinți.
Nu reprezint pe altcineva decât pe Frank Lucas.
Ești sigur?
Un afacerist de culoare ca tine? Reprezinți progresul.
Genul de progres care îi va face pe ei să piardă o grămadă de bani.
Dacă tu ieși din joc, totul va reveni la normalitate.
Ești tare!
Știi ce e normalitatea pentru mine, Richie?
N-am mai văzut nimic normal de când aveam șase ani.
Normalitatea înseamnă să văd un polițist chiar în spatele casei mele,
târându-l pe vărul meu de 12 ani și legându-l de un stâlp,
lovindu-l cu arma în gura atât de tare încât i-au rupt dinții,
apoi i-au tras două cartușe în cap de i l-au zburat de pe umeri.
Asta înseamnă normalitatea pentru mine.
N-am vrut să am de-a face...
cu poliția atunci...
Și nu vreau să am de-a face cu poliția acum.
Știi ce? Poți să faci ce vrei.
Așa că nu va însemna nimic pentru mine dacă mâine îți vor fi zburați creierii.
Înțelegi ce spun?
Hei, Frank, stai la rând. Și aici e ditamai coadă.
În regulă.
Ce vrei să faci?
Știi ce trebuie să faci.
Ce vrei să fac să torn pe cineva?
Știu că nu vrei să torn niciun polițist.
Ce vrei să torn, mafioți?
Alege-ți! Evrei, irlandezi, italieni?
Au umplut Harlem-ul de sânge de îndată ce au coborât din barcă, Richie.
Nu dau doi bani pe ei.
Îi poți avea.
Îi accept și pe ei.
Îi accepți și pe ei?
Nu se poate!
Vorbești despre polițiști. Vrei polițiști?
Îi vrei pe cei asemeni ție.
Nu-mi sunt asemeni mie.
Dacă fac afaceri cu tine, Frank, nu-mi sunt asemeni mie.
Nu-mi sunt asemeni mie, așa cum italienii nu-ți sunt asemeni ție.
În regulă?
Bine.
Ce poți să-mi promiți, Richie?
Îți pot promit că dacă minți despre un nume,
nu vei mai ieși din pușcărie.
Dacă minți despre un dolar, un cont offshore,
nu vei mai ieși de la pușcărie.
Poți să trăiești în bogăție în pușcărie, pentru tot restul zilelor tele,
sau poți să trăiești în libertate sărac, pentru ceva vreme.
Asta îți pot promite.
Îi vreau pe polițiștii ăia, Richie.
Asta vreau, îi vreau pe polițiștii ăia
care mi-au luat banii ăia din buzunare.
- Și el. - Bine. În regulă.
Hei, Spearman. Spearman?
Toții tipii ăștia au legătură cu asta. În regulă?
Tipul ăsta de aici în uniformă...
...polițiști au fost arestați astăzi sub acuzația că au luat mită
de la traficanții de droguri.
Bravo, Jimmy!
Investigația despre corupția din poliție a făcut curățenie
în rândul ofițerilor de la Narcotice din New York,
a continuat astăzi cu arestarea...
În ceea ce a fost numit cel mai mare scandal de corupție
din cadrul poliției din acest oraș,
încă treizeci de ofițeri au fost arestați astăzi sub acuzația de luare de mită.
Acești polițiști vor fi condamnați la ani grei de închisoare
de către procurorii federali, dacă vor fi găsiți vinovați.
Rapoartele investigației federale
indica că în cel mai mare caz de corupție din cadrul poliției din New York,
au fost implicați mai mult de jumătate din polițiștii
de la Agenția Anti-Narcotice.
- Ăsta e numele lui? - Da.
Ce înseamnă asta? Poate...
Munca echipei de la Narcotice a dus la arestarea mai multor detectivi,
acuzați de înșelăciune. Membrii ai poliției din New York
vor fi judecați astăzi la tribunalul federal.
McNamara, Randazzo, Trupo...
Voi sunteți speciali.
Bună treabă, Frank!
Știi...
...vrei să bei ceva?
Să sărbătorim?
Ai ceva apă sfințită?
Frank Lucas a fost găsit vinovat
de Asociere pentru săvârșirea infracțiunii de trafic de stupefiante
și condamnat la 70 de ani de închisoare.
Autoritățile federale au confiscat peste 250 de milioane de dolari
din averea lui Frank din băncile din Statele unite și din străinătate.
Colaborarea dintre Frank și Richie a dus la condamnarea
a trei sferturi din membrii Agenției Anti-Narcotice din New York.
Treizeci de membrii ai familiei lui Frank
au fost acuzați de trafic de droguri și trimiși la închisoare.
Soția lui Frank s-a întors în Puerto Rico.
Mama lui s-a mutat înapoi în Carolina de Nord.
Richie Roberts și-a dat demisia de la Procuratură
pentru a deveni avocat al apărării.
Primul său client a fost Frank Lucas.
Pentru cooperarea sa, șederea lui Frank în închisoare i-a fost redusă la 15 ani.
A fost eliberat în 1991.
Traducerea și adaptarea Patronu, veverița_bc & alin022 @ Titrari.ro